Bėga jis toliau ir sutinka mešką. Palauk, Pagranduk, šaukia meška, aš tave suvalgysiu!
Net negalvok apie tai, meškute tetute, atšovė Pagrandukas. Paklausyk, aš tau padainuosiu!
Ir užtraukė – aš duonutės kepaliukas, vadinuosi Pagrandukas.
Aš pabėgau nuo senelio, aš pabėgau nuo kiškelio, aš pabėgau nuo vilkelio...
pabėgsiu nuo meškutės...
Laba diena, o kur...?
Matote, sėdi žmonės. Bus Jūsų laikas ir pakviesime. Palaukit už durų.
[užsitrenkia durys]
Užeikit.
Tai kad jos ten nėr, ko man ten eit?
- Pažymas atnešėt? - Atnešiau.
- Tai gerai. - Dukra mano kur?
Jūs tik nesikarščiuokite.
Aš nesikarščiuoju.
Skambino Jūsų buvusi žmona. Sakė, kad ji serga vaikas, turi temperatūros.
Aš pagal Jus idiotas? Kiek galima? Durnas gal aš?
Niekas Jūsų taip nevadina! Jūs manot specialiai, kad susargdino?
Kelintą sykį, kai aš ateinu ji suserga?
Su mažais vaikais taip būna. Taip, jie gali susirgti, ypač tokiu oru.
Urtės mama atneša medicinines pažymas, jeigu netikite.
Gerai, tuomet aš parašau tą daiktą, kad ji daugiau nebesirgtų.
Galvoju, galėtų suveikti, nes mes savo gydytoją, kaip nepriklausomą, galim pasiūlyt.
O tada paprastai ligos baigiasi.
Nu gerai. Jeigu nieko daugiau neišeina, tai gerai.
Tie tušti susitikimai neprapuola, viską fiksuojam.
Paskui turės tau leist atbūt tas dienas.
Valandas, ne dienas.
Tu gal prasiblaškyk, atsipalaiduok.
Ne pasaulio pabaiga.
Prasiblaškysiu...
Laba diena. Gal norite rankas nusiplauti?
Mes čia pietausime ar Jūs man iš piršto kraują imsit, ką?
Aš tik šiaip pagalvojau... Čia mes vis tik su vaiku.
Neužkrečiama, nepergyvenkit.
Čia tau..
Čia visokių spalvų, žinok, yra.
Tai gal „laba diena“? Ar čia lyg niekur nieko taip?
Ar lyg niekur nieko taip.. Pasveikot jau, ką?
Kaip tu gyveni? Kokius ilgus plaukučius užsiauginai.
Gal čia perukas, ką? Galima pačiupinėt?
Ko tu vaiką žemini?
Tu nematai, kad jinai tavęs bijo? Tu pravirkdyt nori?
Kodėl bijo?
Ką aš baubas koks? Ar vampyras koks?
Na Jūs matot, nu vėl tas pats.
Aš juk Jums sakiau, kad šitaip bus. Kitaip ir negalėjo būt.
Klausykit, negi Jums pasimatymų per daug, kad šitaip elgiatės?
Jūs gi žinot, kad esate rizikos grupėje?
Jums atrodo gal ir linksma, įsivaizduokit kaip mergaitei.
Pusę metų nesimatėt, supraskit, vaikui nėra lengva.
Septynis mėnesius jeigu ką, ponia.
Užsirašykit va čia va. Sep-ty-nis.
Vargšas. Jau tikrai, matyt, nebuvo septynis mėnesius ant ko išsiliet.
Kas ant jūsų liejosi gyvenime?
Niekas nesiliejo, pas mus tik durys pačios sulūžo.
Tai dar kartą klausiu, kas jums ką padarė?
Klausykit, juk nesusirinkom santykių aiškintis.
Pagalvokit. Na kam viską reikia kompliuoti?
Matai, Urtyte, aš jau visai baigiu susikomplikuoti.
Nors tu man kokį žodelį pasakytum, ką?
Žinai, sutariam taip – tu nekalbėk, bet tik mirksėk.
Jeigu sumirksėsi, tai reiškia žodis „taip“, o jeigu patrepsėsi, tai žodis „ne“. Gerai?
Nori saldainio? Labai skanaus, šokoladinio.
Na ir kas čia dabar per šantažas?
Ko tu jai nurodinėji? Tu nematai, kad ji dreba visa?
Klausykit...
Va ir sumirksėjai! Taip ir galvojau, kad norėsi saldainio.
Tai va, už du sumirksėjimus – du saldainiai.
Saldainių Urtė tikrai neims.
Žinokit, neims jinai saldainių, jai yra alergija.
[vyras balsu nusiprunkščia]
Čia kada alergija prasidėjo? Vakar?
Pasistenkite, prašau, be ginčų!
Na kam provokuoti situaciją ir vaiką dizorentuoti?
Aš čia provokuoju situacijas?
Jūs gi pasirašėt dokumentą, ten visi punktai pažymėti...
Jūs puikiai žinote, kad jokių maisto produktų jai negalite siūlyti.
Aš jau šitą Jums sakiau.
Supraskit...
jūs čia tarpusavy nekonkuruojat, viskas yra tik dėl vaiko ir be streso.
Jurga, einam pietaut?
- Ne, aš vėliau. - Tikrai?
[užsitrenkia durys]
[supypsi guminis žaislas]
[supypsi tas pats žaislas 3-4 kartus]
Džeki? Džeki, tai čia tu išdykauji?
Džeki, tai kaip čia atsidūrei, ką?
Man į kišenę įlindęs buvai?
Urte, žiūrėk, ką turiu. Džekis labai pasiilgo tavęs, jis labai labai džiaugiasi.
Ir, man atrodo, kad Džekis moka papasakoti vieną pasaką apie Pagranduką.
Ar Džekis dabar ne banditas?
Kodėl banditas?
Džeki, tu ką banditas?
Mes su Džekiu nežinome, kas yra banditas.
Džekis vis klausinėja ir klausinėja apie tave,
tai tu geriau pati jam papasakok,
ką mėgsti žaisit arba kur naujus metus sutikai?
Tai gal tu geriau pats papasakok, ką tu mėgsti žaist.
Kaip tau sėdėt sekėsi, gal Džekis mums papasakos?
Ponia Asta, nereikia ir Jums tų temų eskaluot.
Tu nieko nebijai, ką?
Prašau nesikarščiuoti, nes aš kviesiu apsaugą.
Tvirtai laikai vaiką, ką? Galvoji, tu taip ją išlaikysi?
Jūs ką? Dar smurtaut pradėsit?
Aš susitkimą nutraukiu, nes tai daro tiesioginę žalą vaikui.
Galit Jūs nieko nenutraukinėt, aš ir taip išeinu.
Kas čia kur smurtauja?
[durų atidarymo garsas]
Ką galvoji?
Nieko negalvoju, ką galvot?
Šaltai dabar pažiūrim į viską.
Tu pats supranti, dabar visos kortos pas ją.
Dabar, kai apeliaciją atmetė...
O nebuvo aišku, kad atmes? Vienos bobos visur.
Nu gerai, žiūrim situaciją.
Ant tavo teistumo žaidžia, nori tave išprovokuot, kad nesusivaldytum.
O tada išvis – viso gero.
Tie teistumai nesusiję su vaiku.
Man ten gali šikt ant galvos, o ką aš turiu ten šypsotis atsisėdęs?
Nu nesinervuok. Pirmas susitikimas tik.
Prisiliest nebegaliu, stresas vaikui, matai.
O vat ta žaba ten atsisėdus man aiškina „nu pasistenkit dėl vaiko kažkaip truputį“.
Matai, nors berniukas būtų, o dabar..
Koks skirtumas?
Aš ne tėvas? Gi per pusę turi būt.
Aš viską suprantu, bet ką dabar staiga daryti?
Kaip tu manai, gal paimt ją ir vežtis į užsienį, kaip tas vokietis?
Dokumentą tik turėk ir vsio. Problemos nebėr, taip?
Kaip tas vokietis?
Aš dabar rimtai kalbu...
Nu sukandęs dantis apsimesk tu durneliu, be emocijų.
Užmušiu aš ją..
Kantriai, tik geruoju.
Po biškį po biškį ir nusiramins.
Pamatys, kad tau vienodai..
Svarbu save kontroliuok.
Labas, Urte.
Urtyte, pasisveikink.
Labas.
Kaip gražiai pasipuošus šiandiens, gal kažkokia didelė šventė artėja, ką?
Kas čia tas ružavas dručkis?
Naują draugą turi? Iš kur gavai?
Arvydas padovanojo.
Kas taip?
Arvydas.
O kas tas Arvydas?
Tai gal Arvydas ir į darželį palydi?
Tu ką uždrausi?
Tu Urtę nors kartą į darželį vedei? Taip kad neaiškink.
[garsiai tiksi laikrodis]
Tokia graži prga, mergytės šventė,
suaugę žmonės esat, negaliu ramiai stebėt.
Jis gi nežino, kad šiandien Urtės gimtadienis!
Čia gi per sudėtinga data prisiminti.
Na kaip bebūtų, klausykit!
O aš Urtei turiu dovanėlę ir noriu būti pirma sveikintoja.
Sveikinu. Vaikai gi mėgsta dėliones, taip?
Ir linkiu tau kartu su tėveliais ją sudėlioti.
Ot gera teta! Čia tai bent dovanėlė!
Bet aš irgi turiu dovaną! Aš moku daryt cirkus!
Įdėmiai stebėkite..
Mes sudėliosime šią tetos dėlionę...
ir būsim labai laimingi!
[užkadrinė muzika groja]
Maišelio reikės?
[skamba ta patį muzika]
Nežinau, ką tau pasakyt.
Nebūčiau pažinojęs tavo tėvo, galvočiau, kad išprotėjai.
Nori baigt kaip jis?
Na kitaip nebus.
Kam vėl gadint savo gyvenimą? Kam?
Kad labiau nesusigadinsiu...
[išpučia dūmus]
Šitas netinka. Šitas gal tinka.
Ieškom detalės. Va šitas gal tinka.
O čia faini nameliai visai.
Man tai tie tapetai labai..
Gal arbatos išgeriam?
- O jums? - Aš arbatos gal nelabai...
- Kavos? - Kavos...
[mobiliojo telefono skambučio garsas]
Klausau? Taip, aš.
Kas čia skambina? Alio?
Neskambinėkit, nesąmonės čia kažkokios.
Viso gero.
[garsus laikrodžio tiksėjimas]
[greitas lipimas laiptais]
Tėti, kur mes einam?
Saldainių einam, turiu pilną mašiną saldainių, visokių. Nori?
Noriu. Karvutės? O karvutės saldainių?
Karvutės ir visokių kitokių.
Bet mamytė man neleidžia, man alergija.
Mhm, jau praėjus, su manim nebūna alergijos.
Imk drąsiai.
Va pasižiūrėk, matai kiek saldainių turiu?
Aš nenoriu saldainių, aš noriu sysiu.
Pasižiūrėk, kokią striukytė aš tau suradau.
Va pasižiūrėk kokia striukytė. Matai?
Aš noriu pas mamą.
Aš noriu sysiu.
Pakentėk. Pakentėk. Va pasižiūrėk, kokia striukytė.
Aš noriu sysiu.
Nu pakentėk truputį.
Nepakentėsiu, aš noriu sysiu!
Na tai daryk va čionai va tada!
Stok.
Stok gi pasakiau!!
Kur tualetas?
Ten.
- Jau? - Ne! Nežiūrėk!
Jau turėjai padaryt.
Vandens galima?
Gazuoto ar negazuoto?
Nu koks skirtumas? Vandens!
Aš tuoj.
[girdimas televizoriaus garsas]
[durų varpelio garsas]
Vaikas springsta, alergija, dūsta. Jūs galit kažkokių vaistų duot?
Kokie simptomai?
Veidas visas išbertas, dūsta.
O mergaitė, berniukas?
Mergaitė mergaitė.
- Kiek metų? - Penki.
Ką galime pasiūlyti?
- Gal „Tavegilio“? - Gal „Tavegilį“ duosim.
[durų skambutis]
Na paskubėkit pašau, jūs galit paskubėt?
Ekskursiją padarėm.
Ten yra vėžlys didžiulis.
Beveik kaip tikras ir galvą moka judint.
Aš irgi norėčiau namuose tokį turėti vėžlį.
Sulčių tau galima?
Galima, tik riešutų negalima.
[sriūbčioja paskutinius lašus šiaudeliu]
Nori?
[groja pozityvi muzika]